Методичні основи прогнозування інноваційної діяльності та діагностики інноваційного потенціалу підприємств легкої промисловості - Ніфатова, О.М.; Пузирьова, П.В. (Bulletin of Sumy National Agrarian University, 2020)
В статті проведено аналіз методичних основ прогнозування інноваційної діяльності та діагностики інноваційного потенціалу підприємства легкої промисловості на прикладі ПАТ «Трикотажна фабрика «Роза». Визначено, що аналіз підходів до сучасного прогнозування інноваційного розвитку промислових підприємств та виокремлення на їхній основі рекомендацій дають змогу стверджувати про необхідність побудови налагодженої системи прогнозування інноваційного розвитку на промислових підприємствах та обумовлює необхідність вироблення методики прогнозування перспективних напрямів інноваційного розвитку з урахуванням особливостей функціонування промислових підприємств. Встановлено, що передумовами інноваційного розвитку на промислових підприємствах є нарощування й підвищення ефективності використання всіх складових інноваційного потенціалу, тобто інтеграція фінансового, ринкового, ресурсного, інформаційного, інноваційного, інтелектуального, наукового, технологічного, кадрового, організаційного та управлінського потенціалу інноваційно дієвих підприємств. Доведено, що підприємство ПАТ «Трикотажна фабрика «Роза» забезпечене достатніми виробничими, кадровими та фінансовими ресурсами. Водночас для реалізації окремих інноваційних проєктів необхідно залучати певну кількість коштів, додаткові кваліфіковані кадри або вдосконалювати технологічну базу і шукати нові сегменти для просування продукту. Для підприємства ПАТ «Трикотажна фабрика «Роза», беручи до уваги недостатній рівень складової забезпечення винахідництва та збагачення новими знаннями, рекомендуємо обрати такі стратегії подальшого розвитку інноваційного потенціалу: стратегію щодо нарощування обсягів придбаних прав на патенти, ліцензії на використання винаходів, промислових зразків, корисних моделей; стратегію, спрямовану на придбання наукових результатів досліджень та розробок; стратегію, спрямовану на придбання ноу-хау, угод щодо забезпечення технологіями та новим устаткуванням. Запропоновано узагальнити спрямованість прогнозування, що залежить від таких чинників: стану сприйняття та розуміння явищ і процесів діяльності на мікро- та макрорівнях підприємств легкої промисловості; вектору передбаченого розвитку цих явищ і процесів; оцінки стану і спроможності впливати на ці процеси та явища за допомогою механізму наявного теоретико-методичного інструментарію.