Багатофункціональний розвиток сільських територій - М.Ф. Плотнікова (Bulletin of Sumy National Agrarian University, 2018)
Встановлено необхідність перегляду підходів до суспільно-економічного використання навколишнього середовища, збереження балансу систем, в тому числі за рахунок інструментів сталого розвитку як основи безпечного проживання людини. Обґрунтовано пріоритетність соціоприродної сутності інструментів та механізмів розвитку, що базуються на світоглядному ноосферному підході розуміння єдності всіх систем у Всесвіті на противагу антропоцентричній філософії суспільного буття, що панувала до цього часу. Визначено, що гармонізація відносин суспільства та природи формує підставу для становлення нової парадигми розвитку через кооперацію й партнерство в межах самоорганізованих складних систем, якими є суспільство та навколишнє середовище. Проілюстровано, що приватні інвестиції в розвиток територій є економічно, соціально та екологічно виправданими й не потребують додаткових бюджетних витрат. Обґрунтовано, що реалізація ідеї «Родова садиба» дозволяє забезпечити інклюзивний підхід та партисипативне управління розвитком сільських територій через діяльність громадських організацій. Проілюстровано, що розвиток родових поселень дозволяє щорічно забезпечити залучення приватних інвестицій та сприяє культурному розвитку нації. Диверсифікація діяльності в родових поселеннях як одна з форм їх багатофункціонального розвитку формує передумови продовольчої та економічної безпеки держави, вирішення демографічної та екологічної проблем. Зазначено, що управління територіями шляхом спільного ініціювання, відбору і практичної реалізації прийнятих рішень через механізм форсайта знижує витрати і підвищує ефективність адміністративної діяльності.