ФАКТОРИ ВПЛИВУ НА ФОРМУВАННЯ ТА РОЗВИТОК ТРАНСФЕРНОГО ПОТЕНЦІАЛУ ЛОГІСТИЧНИХ ЦЕНТРІВ АГРОХОЛДИНГІВ - Борсук, Олег; Кучер, Леся (Bulletin of Sumy National Agrarian University, 2025)
Ідентифікація та класифікація факторів набуває особливої актуальності, оскільки дає змогу систематизувати вплив внутрішніх і зовнішніх детермінант, визначити найбільш значущі з них і окреслити напрями управлінського впливу. В умовах ринкової турбулентності аграрного сектору, обмеженості логістичних маршрутів і необхідності відновлення експортних ланцюгів після кризових періодів саме структурований аналіз факторів виступає основою для прогнозування результативності логістичних рішень і підвищення ефективності функціонування логістичних центрів агрохолдингів. У статті обгрунтовано, що ефективність формування і розвитку трансферного потенціалу логістичних центрів агрохолдингів є функцією взаємодії технологічних, економічних, організаційно-інституційних, кадрових, правових і екологічних чинників, які у 2021–2024 рр. проявили себе через конкретні кількісні зрушення у динаміці показників галузі. Доведено, що зростання інвестицій у логістичну інфраструктуру до 620 млн. дол. у 2024 р. та підвищення рівня цифровізації процесів до 57% підприємств суттєво посилили трансферний потенціал аграрної логістики. Аргументовано, що стабілізація морського вантажообігу на рівні 97,2 млн. т і збільшення перевезень через «шляхи солідарності» до 196 млн. т свідчать про ефективність інтеграції української транспортної системи до європейського ринку. Обґрунтовано, що сукупна дія позитивних факторів - модернізації інфраструктури, розвитку партнерств з європейськими операторами, зростання інституційної підтримки та цифрової трансформації - забезпечила структурну адаптацію логістичних центрів до кризових умов і створила основу для їхньої подальшої стійкості. Доведено, що системна класифікація ідентифікованих 36 факторів за змістом, характером, рівнем регульованості, джерелом виникнення та сферою прояву має практичне значення, оскільки дозволяє виділяти пріоритетні напрями управлінського впливу й підвищувати керованість процесів у межах аграрної логістики. Аргументовано, що саме поєднання інвестиційної динаміки, цифрової зрілості підприємств і просторової диверсифікації маршрутів формує синергійний ефект, який забезпечує підвищення конкурентоспроможності агрохолдингів і створює основу для інтеграції України до єдиного європейського транспортно-логістичного простору.