Оцінювання умов розвитку інтелектуального капіталу будівельних підприємств в Україні - Юлія Кондратюк (Bulletin of Sumy National Agrarian University, 2022)
У статті розкрито сутність поняття «інтелектуальний капітал» як знання, вміння та досвід працівників, які мають безпосередній вплив на розвиток будівельних підприємств та забезпечують їх економічну стабільність та конкурентоспроможність як окремих підприємств, так і економіки держави у цілому. Досліджено структурні елементи інтелектуального капіталу будівельних підприємств, які безпосередньо пов’язані з процесом управління інтелектуальним капіталом підприємства. Розглянуто оцінку інтелектуального потенціалу суб’єктів господарювання як важливий чинник підвищення ефективності інтелектуального потенціалу національної економіки, що має велике значення в умовах кардинальних змін на сучасному етапі розвитку інформаційного, цифрового, суспільства інтелектуальної економіки. Величина інтелектуального капіталу визначається на основі капіталізації наднормативного прибутку, що отримує будівельне підприємство в процесі виробничо-господарської діяльності за рахунок наявності в нього сукупності конкурентних переваг. Формування інтелектуального капіталу залежить від якості інтелектуальних ресурсів, які використовуються у поєднанні з фінансовими та матеріальними ресурсами. Сформульовано головне стратегічне завдання інтелектуального капіталу будівельних підприємств, яке полягає в ефективному управлінні відносинами зі стейкхолдерами. Визначено, що конкурентоздатність та розвиток економічної системи України значною мірою залежать від формування, ефективного використання та управління інтелектуальним потенціалом на основі його ґрунтовної оцінки. Запропоновано основні моделі управління інтелектуальним капіталом, із них доцільно виділити: інформаційну, вартісну, індикаторну, моніторингову, інноваційну. Визначено основну роль стейкхолдерів та їхній вплив на інтелектуальний капітал будівельних підприємств. Досліджено основні функції та підходи до оцінювання інтелектуального потенціалу і запропоновано основні моделі управління інтелектуальним капіталом, що є важливими для подальшого розроблення механізмів підвищення його ефективності як на вітчизняному ринку, так і поза його межами.